Manhattanin saari on saanut nimen ensimmäisiltä asukkailtaan-
-Manhattanin intiaaneilta.
Rauhantahtoinen heimo viritti ansoja, kalasti ja metsästi.
Heimolla oli muuan tapa. Kun helle oli heinäkuussa pahimmillaan-
- vaimot ja lapset lähetettiin kesäksi pois:
Jokea pitkin ylängölle tai rannikolle, jos siihen oli varaa.
Aviomiehet jäivät saarelle hoitamaan asioita:
Virittämään ansoja, kalastamaan ja metsästämään.
Tarinamme ei mitenkään liity intiaaneihin.
Se tapahtuu 500 vuotta myöhemmin.
Halusimme vain osoittaa, ettei mikään ole muuttunut.
Manhattanin vaimot ja lapset lähetetään kesäksi pois.
Aviomiehet jäävät kaupunkiin hoitamaan asioita:
Virittämään ansoja, kalastamaan ja metsästämään.
Esittelemme teille tyypillisen aviomiehen:
Mr Richard Sherman, vaimo Helen ja poika Ricky.
- Ricky, mitä sinä teet? - Hän on avaruusvakooja.
Lopeta. Sinä lähdet Maineen, et Marsiin.
- Hei sitten, Helen. - Miksei isä voi tulla mukaan?
- Isän pitää jäädä tienaamaan. - Minä pärjään kyllä.
- Miten saan viikkorahani? - Lähetän ne sinulle.
Lupasit syödä kunnolla ja olla polttamatta.
Lupasit myös olla juomatta.
Minä soitan sinulle illalla kymmeneltä.
Hei sitten, Ricky. Annan sinulle suukon.
- Riisu tuo pois. - Äiti, minä en saa happea!
Tule nyt, tai myöhästymme junasta.
Helen, Ricky! Mela unohtui.
- Lippunne. - Minun poikani unohti melan.
Valitan. Vain lipun ostaneet pääsevät tästä läpi.
Ehei... En minä.
Minä en aio polttaakaan.
Katsokaa nyt heitä. Juna ei ole vielä lähtenytkään.
Minun täytyy palata töihin. Onpa täällä kuuma!
Tässä on lisätietoa mr Shermanista:
Hän on töissä kustantamossa nimeltä Brady & Co.
Se julkaisee taskukirjoja. Vanha mr Brady on firman pomo-
- mutta mr Sherman pitää koko homman kasassa.
25 sentin painoksina voi myydä mitä vain, klassikoitakin.
Juju on siinä, että keksitään myyvä nimi ja valitaan hyvä kansi.
Tarvitaan vain mielikuvitusta. Mr Shermanilla on mielikuvitusta.
Tässä oli kaikki, miss Morris.
Ehei, en minä. En minä.
Minä en aio polttaakaan.
Jotkut aviomiehet villiintyvät, kun vaimo on poissa.
Kuten Charlie Lederer. Annie oli ollut poissa kaksi päivää.
Charlie otti itselleen tatuoinnin. Vihreän lohikäärmeen ja perhosia.
En minä, ehei. Minä teen töitä.
Olen töissä kuuteen ja menen syömään baariin.
Ei! Ei baaria, ei juomista. Lääkäri kielsi.
Minä tiedän. Menenkin kasvisravintolaan.
Ruoan pitää olla terveellistä. Ihmisen keho on herkkä koneisto.
Se ei pysy kunnossa martineilla ja gulassilla.
- Saisinko minä laskun? - Kyllä, sir.
Teille tuli soijapapuhampurilainen ja paistettuja soijapapuja.
Soijapapusorbetti ja piparminttutee.
- Join aluksi cocktailin. - Hapankaalimehua jäiden kera.
Teitä varmaan ilahduttaa, että ateriassa oli vain 260 kaloria.
Se tekee yhteensä 1,27 dollaria.
- Pitäkää loput. - Emme ota juomarahaa.
Voin laittaa rahat nudistileirin rahastoon.
Nudismi on kannatettava aate. Meidän täytyy levittää sanaa.
Vartalot on riisuttava kahleista, jotta ne voivat hengittää.
Ilman vaatteita ei olisi sairauksia eikä sotia.
Osaatteko kuvitella kaksi armeijaa sotatantereella täysin alastomina?
Ystävää ei erota vihollisesta. Kaikki ovat veljiä keskenään.
Odottakaa, sir. Te unohditte melanne.
Kiitos.
Minä pidän tästä talosta.
Miksiköhän Helen haluaisi muuttaa isompaan?
Täällä on vain kolme asukasta.
Me, Kaufmanit ja yläkerran kaksi sisustussuunnittelijaa.
On rauhallista, kun kaikki ovat poissa.
Ei Howdy Doodiea, ei Captain Videota.
Ei ruoankäryä, ei "Miten töissä meni?" -uteluja.
Ammuin mr Bradya päähän. Hakkailin miss Morrisia.
Poltin poroksi 300 000 kappaletta Pikku naisia.
Mitä nyt töissä tapahtuisi? Siellä vasta onkin rauhallista.
"Käytä pullonavaajaa, Richard."
"Sisältää hiilihappovettä, sitruunahappoa, siirappia, -
- keinotekoista vadelma-aromia, kasvivärejä ja säilöntäainetta."
Miksi tämä olisi terveellisempää kuin tujaus viskiä veden ja sitruunan kera?
Haluaisin todella tietää sen.
Helen soittaa kymmeneltä.
Minun kai pitäisi tehdä vähän töitä.
Toin kotiin tri Brubakerin käsikirjoituksen.
Ricky!
Hyvä on. Missä se on? Missä on toinen rullaluistin?
Tiedän, että se vaanii minua jossakin.
Missä on Captain Videon toinen rullaluistin?
Kukahan siellä voi olla?
- Oliko teillä asiaa? - Anteeksi.
Unohdin avaimen ja jouduin soittamaan kelloa.
Siitä ei ollut lainkaan vaivaa.
- Voinko minä vielä auttaa teitä? - Painaisitteko te vielä nappia?
- Tuulettimeni jäi oven väliin. - Ilman muuta.
- Kiitos. - Asutteko täällä?
Asun Kaufmanien asunnossa. He ovat kesän Euroopassa.
Viihdytte täällä. Täällä on hiljaista.
Ei koiria eikä lapsia, vain kaksi sisustussuunnittelijaa.
Ja te ja tietysti minä.
- Oletteko kunnossa? - Tottahan toki.
Hyvää yötä.
Jopas nyt jotakin.
Minun olisi pitänyt pyytää hänet paukulle.
Mehän olemme täällä yhtä suurta perhettä.
Ehei...
Minun täytyy vilkaista Brubakerin kirjaa.
Minun pitää tavata hänet huomenna.
Mies ja piilotajunta, tri Ludwig Brubaker.
Tälle kirjalle pitää totta tosiaan keksiä myyvä nimi.
Helen soittaa tänne vasta kymmeneltä.
Toivottavasti tämä pitää minut hereillä siihen asti.
Luku 3:
"Keski-ikäisen miehen tukahdutettu vietti. Sen syyt ja seuraukset."
Että Helen kehtaakin soittaa kymmeneltä.
Se kertoo syvästä epäluottamuksesta.
Luuleeko hän, että poltan tai juon itseni humalaan?
Tai että hankin tatuoinnin, kuten Charlie? Vihreä lohikäärme...
Hän varmaankin kuvittelee, että tuon tänne tyttöjä.
Olemme olleet naimisissa 7 vuotta, enkä ole ikinä tehnyt sellaista.
Eipä silti, olisihan minulla voinut olla paljon tyttöjä.
Paljon tyttöjä...
Älä naura. Naiset pitävät minua puoleensavetävänä.
Minä pidän, mutta olenkin tottunut sinuun.
Tästä ei puhuta vaimolle, mutta naiset ovat lyöttäytyneet seuraani jo vuosia.
Kuulit oikein. Kauniit naiset, ja heitä on monta.
- Heitä on pilvin pimein. - Sano yksikin.
Se on vaikeaa näin äkkiseltään, mutta heitä on ollut monta.
Hyvä on, esimerkiksi minun sihteerini.
Sinulle hän on vain miss Morris, toimistokaluste.
Pelkkä konekirjoittaja. Jos sinä vain tietäisit...
- Kirjoititteko tämän? - Kyllä, mr Sherman.
Ensimmäisessä kappaleessa on kuusi virhettä.
- Mikä teitä vaivaa, miss Morris? - Minäpä kerron, mikä minua vaivaa.
Minä olen rakastanut teitä alusta lähtien.
Syvästi, epätoivoisesti, palavasti.
Mitä minä olen teille? Vain kaluste.
Pelkkä konekirjoittaja.
Mr Sherman, katsokaa minua. Minä olen nainen.
Lihaa ja verta. Minulla on tunteet.
Olen rakastunut teihin. Tarvitsen teitä, haluan teitä.
Tässä oli kaikki, miss Morris.
Muistatko repeytyneen paidan? Tiedät nyt totuuden.
Se repeytyi pesulassa. Sinulla riittää mielikuvitusta.
Sinä et ymmärrä, että naiset aistivat heti minun läsnäoloni.
Minä herätän heissä tunteita.
Minussa on jotakin eläimellistä. Se on hämmästyttävää.
Mielikuvituksesi on hämmästyttävä.
Muistatko hoitajani, kun minulta leikattiin umpilisäke?
Sen harmaahapsisen herttaisen rouvanko?
Hän hoiti minua päivällä. Minua hoiti yöllä muuan miss Finch.
Voi miss Finchiä. Hän yritti taistella vastaan.
Kunnes eräänä yönä...
Älkäähän nyt, miss Finch. Ei tänä yönä.
Aika on vähissä. Kun tikkinne poistetaan, menetän teidät ikiajoiksi.
Älkää, miss Finch. Muistakaa moraali.
Te olette koulutettu hoitaja.
Moraali. Minulla oli joskus moraali. Olin joskus nuori.
Minulla oli joskus ihanteita, ja sitten tulitte te.
Te olette mitannut pulssini viitenä yönä.
Ettekö ole huomannut tätä kultaista rengasta?
Olette ollut mielessäni siitä lähtien, kun teidät tuotiin tänne.
En ymmärrä tätä. Teissä on jotakin eläimellistä.
- Miss Finch, muistakaa ompeleeni. - Lähdetään pois täältä.
Teistä ei ole kantamaan tuota univormua. Te olette läpimätä.
Lyökää minua, kunnes teihin sattuu. Ryömin takaisin ja anelen lisää.
Minun on pakko tehdä jotakin ja suojella teitä itseltänne.
Ei, ei!
Laskekaa minut alas!
Yöperhonen ja liekki.
Voi miss Finchiä. Toivottavasti hän ei polttanut siipiään.
Sinä luet liikaa ja katsot liikaa elokuvia.
Sitten on vielä Elaine, paras ystäväsi ja morsiusneitosi.
Mehän olimme viime kesänä Westportissa.
Pelasit canastaa pahaa aavistamatta.
Elaine ja minä menimme muka kävelylle.
Me menimmekin uimaan, kuutamouinnille.
Sinussa on jotakin eläimellistä. En ole saanut sitä mielestäni.
Se on ollut mielessäni ensi hetkestä lähtien.
Se on mielessäni aina, täältä ikuisuuteen.
Taistele sitä vastaan, Elaine. Minä kuulun toiselle.
Tämä on toivotonta. Minua odottaa uskollinen vaimo.
Ja pisamainen pikku avaruusmatkaaja.
Richard!
Minun on sanottava, etten voi sietää, että soittelet perääni kymmeneltä.
Sinun on turha olla huolissasi. Minussa on valtavasti vetovoimaa-
-mutta myös luonteenlujuutta.
Ja valtavasti mielikuvitusta.
Sinussa on myös Cinemascope-värit ja stereoääni.
Täytyy jatkaa hommia.
Luku 3:
"Keski-ikäisen miehen tukahdutettu vietti. Sen syyt ja seuraukset."
Helen on huolissaan. Olen varma siitä.
Hän yrittää peittää sen, mutta hän ei narraa minua.
Miksi hän soittaisi keskellä yötä?
Hän kai ajattelee, ettei hän ole enää nuori. Hän on 31-vuotias.
Jonakin päivänä hän huomaa rupsahtaneensa.
Minä näytän tismalleen samalta kuin 28-vuotiaana.
Se on yksinkertainen biologinen totuus.
Naiset vanhenevat miehiä nopeammin.
Minä varmaan näytän samalta vielä 60-vuotiaana.
Kaikki luulevat häntä äidikseni.
Hei, äiti.
Helen! Minä luulin, että sinä soitat vasta kymmeneltä.
Kaikki on hyvin. Täällä on tyhjää ilman teitä.
Minä vain istun terassilla ja naukkailen vadelmalimonadia.
Mitä Rickylle kuuluu? Niinkö?
Hän ei ole tehnyt sitä aikoihin. Hän on vain innoissaan.
Sepä on mukavaa.
Kenet sinä tapasit junassa? Tom MacKenzienkö?
Mitä hän siellä tekee?
Minä välttelisin häntä kuin ruttoa.
En halua, että hän kantaa Rickyn kajakkia.
Sinä voit kantaa Rickyn kajakkia.
Millainen sää siellä on?
Täällä on kuuma kuin pätsissä.
Minäkin olen aika väsynyt.
Hyvää yötä, kultaseni.
Luku 3:
"Keski-ikäisen miehen tukahdutettu vietti. Sen syyt ja seuraukset."
Tämä kaipaisi vähän sitruunaa tai Worcester-kastiketta.
Mitä siellä riehutaan? Yritätkö tappaa jonkun?
- Mikä on hätänä? - Tämä valurautaruukku...
oli vähällä tappaa minut. Sinäkö se olitkin? Hei taas.
- Mitä tapahtui? Tomaatti putosi. - Niin putosi.
- Olen pahoillani. - Ei se mitään.
Tuolisi särkyi. Toivottavasti se ei ollut kallista antiikkia.
- Se on varhaista Sears Roebuckia. - Jos voin tehdä jotakin...
- Tehdäkö? Älä ole huolissasi. - Onneksi sinä et suuttunut.
Pyydän, että talonmies tulee tänne huomisaamuna korjaamaan sen.
- Hyvää yötä. - Odota.
Minä tiedän, mitä sinä voisit tehdä, ellei sinulla ole muuta tekemistä.
- Haluaisitko tulla alas paukulle? - Tulen mielelläni. Se olisi hauskaa.
Minä etsin päällepantavaa. Menen keittiöön pukeutumaan.
Kun on kuuma, säilytän alusvaatteitani jääkaapissa.
- Jääkaapissako? - Nähdään kohta.
Jääkaapissa!
Minä tarvitsen sitä, lääkäri.
Vain yksi, ei yhtään enempää.
Kaikki ihanat, haitalliset tervahöyryt.
Sitten vielä yksi pieni myönnytys.
Olkaa järkevä. Yhdellä siivellä ei voi lentää.
Hyvä on, kaadan sekaan soodavettä.
"Haluaisitko tulla paukulle? Mielelläni."
Niin helppoa se on.
Hän on kauniskin. Hän on kai malli tai näyttelijätär.
Tänne tarvitaan hieman tunnelmaa.
Tomaatti. Tuuletin oven välissä.
Mitä minä teen? Tämähän on naurettavaa.
Helen on poissa, ja minä kutsun tänne naisia.
Eihän siinä ole mitään pahaa, että pyytää naapuria alas paukulle.
Toivottavasti hän ei käsitä tätä väärin.
Jos se nainen odottaa kunnon kemuja, hän yllättyy.
Yksi paukku ja se siitä! Olen onnellinen ukkomies.
Pitää olla tunnelmallista musiikkia.
Hän kai pukeutuu parhaimpiinsa.
Hänellä on varmaan jääkylmä iltapuku.
Katsotaanpa. Debussy, Ravel.
Stravinsky... Se vain pelottaisi häntä.
Tämä on passeli: Rahmaninov. Sen pitäisi kyllä tepsiä.
Vanha, kunnon Rahmaninov. Toinen pianokonsertto on varma veto.
Sinä tulit. Olen hyvin iloinen.
- Rahmaninov. - Toinen pianokonsertto.
- Tämä ei ole reilua. - Miten niin?
Minä menen sekaisin, kun kuulen sen.
Voinko istua sinun viereesi?
Istu vain.
Se ravisuttaa ja vavisuttaa minua. Olen kaikkialta kananlihalla.
En tiedä, missä minä olen, kuka minä olen tai mitä minä teen.
Älä lopeta, älä ikinä lopeta.
- Miksi sinä lopetit? - Sinä tiedät sen.
- Miksi? - Siksi...
Siksi, että minä aion suudella sinua-
-hyvin nopeasti ja intohimoisesti.
Odota hetki, kultaseni.
Sinä tulit.
- Niin, tulin hakemaan mattoja. - Mitä mattoja te tarkoitatte?
Makuuhuoneen mattoja. Lupasin mrs Shermanille.
- Koiperhosten takia. - Unohtakaa matot, mr Kruhulik.
Kun vaimonne palaa, matot ovat täynnä reikiä.
Kuka on syypää? Talonmies.
Hakekaa ne huomisaamuna, kun olen töissä.
Ei käy. Vien huomenna eukon ja lapset junalle.
- He lähtevät maalle. - Hakekaa matot iltapäivällä.
Ei käy. Minä menen parturiin huomenna iltapäivällä.
Parranajo, tukanleikkuu, manikyyri, koko hoito.
Tulkaa vaikka huomisiltana, kunhan ette tule nyt.
Huomisiltanako? Tiedättekö pimun osoitteesta 531 Park?
Olette varmaan nähnyt hänet ja hänen ison villakoiransa.
- Mistä te oikein puhutte? - Mehän olemme kesällä poikamiehiä.
Hyvää yötä, mr Kruhulik.
Iso villakoira! Miehellä on neljä lasta.
Ihmiset muuttuvat kesäisin. Se on häpeällistä.
Kello on paljon. Missä hän on? Tämä on naurettavaa.
Hän olisi jo ehtinyt kumota juoman kurkkuunsa ja mennä kotiin.
Jäitä. Pitää olla jäitä.
Tullaan!
Tulossa ollaan!
Hei, minä tulin nyt. Etkö sinä muista minua?
- Se tomaatti yläkerrasta. - Toki. Käyhän peremmälle.
Minä olen todella pahoillani.
Kastelin kukkia. Lupasin sen Kaufmaneille.
Käytin cocktailsekoitinta. En löytänyt muutakaan.
Se on pieni ja hopeinen. Sitten kuului kamala rysäys.
Sinä olisit voinut kuolla. Se olisi ollut kuolemantuottamus.
Olisit voinut haastaa minut oikeuteen.
Et sinä, sinähän olisit kuollut, vaan sinun lakimiehesi.
Sen pituinen se. Mitä saisi olla?
En tiedä, mitä tahansa. Sinulla on viihtyisä koti.
- Asutko täällä yksin? - Kyllä, aivan yksin.
- Tämä on minun rullaluistimeni. - Sinunko?
Se on säädettävä. Luistelen paljon. Mitä haluaisit juoda?
- Juothan sinä? - Minä juon kuin kala.
- Onko sinulla giniä? - On. Pelkkää giniäkö?
Ei. Giniä ja soodavettä.
- Giniä ja soodavettäkö? - Miten giniä sitten juodaan?
Vaikka tonicin kanssa. Ginistä ja vermutista tehdään martini.
Otan sitä lasillisen, oikein ison lasillisen.
Oikein iso martini.
Tämä on todella viihtyisä asunto. Kaufmaneilla ei ole portaita.
- Minne ne johtavat? - Eivät minnekään.
Niinkö? Portaat, jotka eivät johda minnekään.
- Se on minusta ihanaa. - Asunnossa oli ennen kaksi kerrosta.
Vuokraisäntä teki siitä kaksi asuntoa tukkimalla aukon.
Minä muistan sen kohdan. Pudotin pinsettini halkeamaan.
Vai että pinsetit... Kas tässä. Oikein iso martini.
- Kiitos. - Ole hyvä.
Hyvä. Se kaipaa vähän lisää sokeria.
Minä en laittaisi sokeria martineihin.
- Miksi? - No...
Usko pois, ei sokeria martineihin.
Kotipuolessa niihin laitetaan sokeria.
- Kotipuolessako? Missä? - Denverissä, Coloradossa.
Hei, täällä on ilmastointi.
Miten se toimii? Laita se päälle.
Joka huoneessa on ilmastointi. Eikö Kaufmaneilla ole?
Ei, siellä on kamalaa.
Siksi minä ostin tuulettimenkin.
Tämä on ihanaa. Minä en kestä tällaista hellettä.
Vietän ensimmäistä kesää New Yorkissa.
Yritin eilen nukkua kylpyammeessa.
Minä makasin kaulaa myöten kylmässä vedessä.
Vesihana tippui ja piti minut hereillä.
- Minä työnsin hanaan isovarpaani. - Ehtaa amerikkalaista tietotaitoa.
Isovarpaani vain jäi jumiin, enkä saanut sitä enää irti.
Onneksi kylpyhuoneessa oli puhelin ja pystyin soittamaan putkimiehelle.
Hän oli mukava, vaikka olikin sunnuntai.
Hän ryntäsi paikalle saman tien.
- Irtosiko varvas hanasta? - Irtosi, mutta se oli hieman noloa.
Minä olin kuolla häpeään.
Siinä minä olin ventovieraan kanssa, enkä ollut lakannut varpaankynsiäni.
- Onko sinulla savuketta? - Savukettako? Tietysti.
- Kas tässä. - Pelkäätkö murtovarkaita?
Minä vain yritän olla polttamatta.
Poissa silmistä, poissa mielestä.
Tämä ei tietenkään ole idioottivarma teoria.
Loppujen lopuksi sitä saa vain kanniskella tikkaita.
Siinä voisi murtaa jalkansa.
Klubilla oli tyttö, joka poltti vain sikareita.
Luulen, että hän halusi näyttää vanhemmalta.
- Mikä klubi se oli? - Minä asuin siellä.
Inhosin sitä. Ovet lukittiin yhdeltä. Voin nyt olla ulkona koko yön.
Olin iloinen, kun he käskivät minua lähtemään.
- Miten se tapahtui? - Se oli typerää.
Poseerasin US Camerassa, eivätkä he pitäneet siitä.
- Mitä vikaa kuvassa oli? - Minä...
Se oli sellainen taidevalokuva.
Olin rannalla tukkien vieressä. Valokuva sai kunniamaininnan.
Valokuvassa oli kolme erilaista pintaa.
Tukit, hiekka ja minä. Sain 25 dollaria tunnissa.
- Se kesti tunteja. - Työ kuulostaa kiinnostavalta.
En tee enää mallintöitä. Olen televisiossa joka toinen viikko.
Dazzledent-hammastahnatunti. Olen mukana mainososuudessa.
Hampaani värjätään harmaiksi, kun esittelemme tavallista tahnaa.
Väri pyyhitään pois, kun esittelemme Dazzledentiä.
Istun tässä asennossa 14 sekuntia. Minulla on repliikkejäkin.
Söin sipulia lounaaksi ja valkosipulia päivälliseksi.
Mies ei tiedä. Pysyn suudeltavan raikkaana uuden Dazzledentin avulla.
Sinä sanoit sen kauniisti.
Kun näytän hampaitani televisiossa, minulla on enemmän katsojia-
- kuin Sarah Bernhardtilla oli koko uransa aikana.
Kunpa olisin ehtinyt nähdä hänet. Oliko hän upea?
En todellakaan osaa sanoa. En ole itsekään niin vanha.
Olen 39... Täytän elokuussa. Olen vielä 38.
38! Minä täytin toissapäivänä 22 vuotta.
Minä en kertonut siitä kenellekään.
Ostin pullon samppanjaa. Ajattelin juoda sen ihan yksikseni.
- Se kuulostaa surulliselta. - Ei!
Olisi ollut ihanaa juoda samppanjaa kylpyammeessa.
- Minä en saanut pulloa auki. - Se ei ole konsti eikä mikään.
- Osaisitko sinä avata sen? - Voisin osatakin.
Minäpä keksin. Minä käyn hakemassa sen.
Se on jääkaapissa perunalastujen ja alusvaatteiden kanssa.
Tästä tulee hauskaa. Se on kuulemma erittäin hyvää samppanjaa.
- Tuonko minä perunalastujakin? - Tuo pois.
Kunniamaininta US Camerassa.
US Camera...
"Uutisia. Lapset ja eläimet. Ihmisvartalo."
Samppanjalasit.
Missä se puhelin on?
Haloo. Kuka siellä?
Helen, tämäpä olikin miellyttävä yllätys. Mitä sinulle kuuluu?
Totta kai minä olen kunnossa. Miksen olisi?
Kuulostanko minä oudolta? Kaikki on hyvin.
Mikä on hätänä? Tiedän, että Ricky unohti melansa.
Olen raahannut sitä kapinetta ympäri New Yorkia.
Lähetän sen heti aamulla. Hyvää yötä.
Kuka pistäytyi illalla kylään? Tom MacKenziekö?
Vanha, kunnon Tom. Mitä hänelle kuuluu?
Että olenko minä juonut? Mistä sinä sen keksit?
Olen istunut ja lukenut kirjaa tukeista.
Se on todella kiinnostava. Osa muodostelmista...
Minun täytyy lopettaa. Jätin kylpyveden valumaan.
Hyvää yötä.
Anteeksi, olin puhelimessa. Ystäväni kyseli kajakista...
Kappas!
Samppanjaa ei voi juoda housuissa. Voisitko solmia nauhat?
Ilman muuta.
Perunalastuja ja samppanjaa. Oletko varma, että saat sen auki?
Kyllä. Minä olen avannut yhden jos toisenkin pullon.
Tässä tarvitaan voimaa ja vastavoimaa.
- Nyt se lähtee. - Sinulla on vahvat peukalot.
Olen pelannut sulkapalloa. Tuohan lasit.
Nopeasti! Lasit.
- Kaada. - Se taitaa olla jumissa.
Näin ei ole käynyt ennen. Tämän täytyy johtua tyhjiöstä.
Katsotaan, pystynkö auttamaan.
Minä yritän vääntää sitä.
- Sinä olet naimisissa. - Niin olen.
Minä arvasin sen. Sinä näytät siltä.
Vaimoni ja minä asumme nyt erillämme.
Tarkoitan, että hän matkusti pois kesäksi.
- Onko sinulla lapsia? - Ei... yksi pieni vain.
- Sormeni on kylmä ja turta. - Voisin kutsua putkimiehen.
Annetaan putkimiehen olla.
Tartu kiinni pianosta.
Varovasti. Umpilisäkkeeni leikattiin viime vuonna.
- Oletko sinä kunnossa? - Olen.
Eihän sinua haittaa, että olen naimisissa?
On suurenmoista, että olet naimisissa. Se on hienoa.
En loikoilisi lattialla miehen kanssa, ellei hän olisi naimisissa.
Tuo olikin kiinnostava katsantokanta.
Ukkomiehen kanssa asiat eivät pääse mutkistumaan.
- Ota perunalastu. - Miten niin asiat eivät mutkistu?
- Miehet yleensä rakastuvat minuun. - Uskon sen.
- He saavat päähänsä kaikenlaista. - Uskon senkin.
He pyytävät minua vaimokseen. En tiedä, miksi he tekevät niin.
- Ehkä he ovat hermostuneita. - Ehkä.
En halua naimisiin, en ainakaan vielä.
Se olisi pahempaa kuin klubilla asuminen.
- Olisi pakko tulla kotiin ennen yhtä. - Ainakin joskus.
Se ukkomiehessä onkin parasta.
Hän ei voi pyytää vaimokseen. Hän on jo naimisissa.
Älä ole huolissasi minusta. Minä vasta olenkin ukkomies.
Minä olen pesunkestävä ukkomies.
Minä lupaan, etten pyydä sinua vaimokseni.
En, vaikka mikä olisi.
- Laitanko musiikkia? - Laita.
Katsotaanpa, mitä täältä löytyy.
Debussy, Ravel, Stravinsky...
Sopisiko sinulle Rahmaninovin toinen pianokonsertto?
- Sinä näytät Rahmaninov-tytöltä. - Niinkö?
- Minä en tiedä musiikista mitään. - Ei sinun tarvitsekaan. Kuuntele.
Tämä on klassista musiikkia. Siinä ei lauleta.
Älä puhu. Älä taistele vastaan.
Rentoudu. Käy pitkäksesi.
- Näinkö? - Juuri niin.
Anna musiikin vyöryä ylitsesi.
Minä olen aivan hulluna Eddie Fisheriin.
Ihmiset menevät sekaisin kuunnellessaan tätä.
- Ihan oikeastiko? - Kyllä.
Se ravisuttaa ja vavisuttaa heitä.
He ovat kaikkialta kananlihalla.
Oletko kastanut perunalastua samppanjaan?
Tässä.
- Eikö se olekin hullua? - Aika hullua.
Unohdetaan Rahmaninov. Tämä ei ollutkaan hyvä ajatus.
Älä huolehdi, kaikki on hyvin.
Ukkomies, ilmastointi, samppanjaa ja perunalastuja. Tämähän on ihanaa!
Hei, sinullahan on US Camera.
Onko? Kappas vain! Minulla on US Camera.
Ostin näitä tusinan, mutta kaikki varastivat niitä.
- Miksi he sellaista tekivät? - Minä olen tuossa rannalla.
Minulla oli pitempi tukka. Huomasitko?
En huomannut. Haluaisin kysyä jotakin.
Eikö siellä ollut ohikulkijoita?
Miten yleisö saatiin pysymään aisoissa?
Kuva otettiin aamulla. Kukaan ei ollut hereillä.
- Paitsi... Näetkö tuon varjon? - Onko se lokki?
Rannikkovartioston helikopteri pörräsi taivaalla.
Haluat kai nimikirjoituksen, ennen kuin lähden.
Toki, mutta et kai sinä vielä lähde?
- Otatko lisää samppanjaa? - Mielelläni.
Kaadetaan tuoretta päälle.
Olen todella pahoillani. Juon siitä.
Meillä pitäisi olla musiikkia. Soitatko pianoa?
Enpä oikeastaan. Minä soitin kyllä lapsena.
- Soita jotakin. - Olkoon menneeksi.
Katsotaan, muistanko. Se on vähän hankala.
Chopsticks! Minäkin osaan sen. Tee tilaa.
En tiedä Rahmaninovista, mutta tämä tepsii minuun.
- Niinkö? - Usko pois.
- Menin ihan kananlihalle. - Kananlihalleko?
Älä lopeta.
- Miksi sinä lopetit? - Sinä tiedät sen.
Siksi, että minä aion suudella sinua-
-hyvin nopeasti ja intohimoisesti.
Odota vähän!
- Mitä tapahtui? - En tiedä.
Tämä on hirveää. En tiedä, mitä sanoisin.
Olen todella pahoillani. Minulle ei ole ennen tapahtunut näin.
- Minulle käy näin koko ajan. - Tämä on anteeksiantamatonta.
Voin sanoa vain, etten ole tänään oma itseni.
Ehkä sinun olisi parasta lähteä täältä.
- Miksi? Sinä olet hupsu. - Ole kiltti ja mene.
Ota perunalastusi ja mene.
Hyvä on, jos sinä kerran haluat niin.
Hyvää yötä.
Minusta sinä olet todella mukava.
Mukava! Sinä et ole mukava. Sinä olet hullu.
Helen on ollut poissa päivän, ja sinä villiinnyt.
Sinä poltat, juot, isket tyttöjä, soitat Chopsticksiä.
Tätä menoa sinä et selviä hengissä tästä kesästä.
Katso nyt noita verestäviä silmiä ja pahoja, irstaita kasvoja.
Katsot jonakin aamuna peiliin, ja peli on selvä.
Dorian Grayn muotokuva.
- Hyvää huomenta, mr Sherman. - Hyvää huomenta, miss Morris.
- Onko mr Brady paikalla? - Hän tuli jo varhain.
- Viekää nämä pöydälleni. - Toki.
Hakisinko minä teille kahvia ja donitsin?
Ette ehkä syönyt aamiaista, kun perheenne on poissa.
Osaan laittaa itselleni aamiaista.
Nautin maapähkinävoileivän ja kaksi viskipaukkua.
- Mr Brady. - Sherman, tule sisään.
Olen ollut yrityksessä vuosia, enkä ole koskaan pyytänyt palvelusta.
- Sait helmikuussa palkankorotuksen. - Tämä on tärkeämpää kuin raha.
Haluaisin olla kaksi viikkoa maalla vaimoni ja poikani kanssa.
Tämä on kiireistä aikaa. Laadimme syksyn luetteloa.
Olen hermostunut ja poissa tolaltani. Jos pääsisin vaimoni luokse...
- Kauanko olette olleet naimisissa? - Seitsemän vuotta.
Iloitset vielä, että pääset heistä kesäksi eroon.
Perheeni lähti eilen iltapäivällä, enkä ole nukkunut yhtään sen jälkeen.
Join viskiä, poltin sikareita ja pelasin pokeria aamuun asti.
En ole koskaan voinut paremmin.
Saatan mennä nukkumaan vasta, kun perhe palaa syyskuussa.
Jos jään yksin New Yorkiin, en välttämättä elä syyskuuhun asti.
Tuo on naurettavaa. Sinä olet vain yksinäinen.
Lyöttäydytäänkö yhteen? Katsotaan, onnistaako meitä.
Minä en tarkoita pelkkää pokeria. Pidetään kunnon pirskeet.
Te olette ystävällinen, mutta tuskinpa... Ei pirskeitä.
Tee niin kuin haluat, Sherman. Minä olen miettinyt syksyn luetteloa.
Miten olisi 25 sentin painos Dorian Grayn muotokuvasta?
Mitä kaikkea saisikaan neljännesdollarilla!
Valheita ja intohimoja, nuoren miehen tarinan.
Hän on päältä puhtoinen, kuten sinäkin-
-mutta sisältä hän on läpeensä mätä.
Synti ja turmelus jäytävät hänen sieluaan.
Miltä kuulostaa, Sherman?
Ei, ei, ei... Luku 6:
"Ukkomies ja uskottomuus. Ns. seitsemän vuoden kutina."
"18 000 avioliittoa koskeneen tutkimuksen tulos viittaa siihen, -
- että aviomiehen viettikäyrä kohoaa jyrkästi seitsemäntenä vuotena."
"Ilmiötä kutsutaan leikkisästi ns. seitsemän vuoden kutinaksi."
"Se ei kuitenkaan ole naurun asia."
"Sitä esiintyy 84,6 %: lla aviomiehistä-
- ja määrä kohoaa peräti 91,8 %: iin kesäkuukausina."
Minä muutin mieleni.
"Potilas A: Gustav Mayerheim, hullu rakastaja Leipzigista."
"Äärimmäinen muttei epätavallinen tapaus."
"Se todettiin Leipzigissa, Saksassa 1912."
"Gustav Mayerheim oli ollut naimisissa seitsemän vuotta."
"Yhtäkkiä"... Seitsemän vuotta!
- Tri Brubaker kysyy mr Shermania. - Olette 15 minuuttia etuajassa.
Tiedän. Kello kolmen potilaani hyppäsi ikkunasta kesken kaiken.
- Mikä on hänen ovensa? - Tuo tuolla.
Päivää, mr Sherman. Te olettekin näköjään lukenut pikku kirjaani.
Se on suurenmoinen kirja. Siinä on jokaiselle jotakin.
Me aiomme järjestää suuren mainoskampanjan.
Tämä löytyy pian jokaisesta rohdoskaupasta.
- Seksiä ja väkivaltaa? - Se on myyvä nimi.
- Mitä tämä on esittävinään? - Hullua rakastajaa Leipzigista.
Hän pelottelee uhriaan. Eikö se olekin hyvä?
- Mayerheimilla oli punainen parta. - Kukaan ei tiedä sitä.
Leipzigissa tiedetään. Uhrit olivat keski-ikäisiä naisia.
Myynnin kannalta on tehokasta, jos mies pelottelee nuorta kaunotarta.
En ole myyntimies vaan lääkäri. Parannan mieliä.
Pureudun epävarmuuteen, neurooseihin, jännitteisiin...
- Mitä te katsotte? - En mitään.
- Tarkoittaako tämä jotakin? - Ei, ei mitään vakavaa.
- Pilviä psyyken taivaalla. - Tuo on järjetöntä.
Nykivä peukalo, hermo tai lihas.
Te psykiatrit nostatte haloon. Kaikkea sitä keksitään.
- Oletteko te kallis? - Olen.
- Teette kai poikkeuksia. - En koskaan.
- Entä jos tapaus kiinnostaa? - 50 dollaria tunnissa kiinnostaa.
Jotakin poikkeuksellista, uusi Gustav Mayerheim.
Te ette usko tätä, mutta viime yönä...
minä pelottelin erästä nuorta naista.
Se voisi selittää peukalon.
Se ei ollut niin vakavaa. Se oli pikku hakkailua.
Psykoanalyysissa uskotaan, että pikku hakkailullakin on syynsä.
Minä pyysin häntä ottamaan perunalastunsa ja lähtemään.
Perunalastut. Voisitteko istuutua?
Olen pahassa pulassa. Olen naimisissa.
- "Paha pula. Naimisissa." - Olen ollut jo seitsemän vuotta.
Minulla taitaa olla ns. seitsemän vuoden kutina.
- Mitä minä teen? - Jos jokin kutisee, sitä raavitaan.
Minä raavinkin. Luonani oli eräs nuori nainen.
Minä pelottelin häntä tai ainakin yritin.
- Ja yrityskö epäonnistui? - Täydellisesti.
Me putosimme alas pianojakkaralta.
Yritittekö te pelotella nuorta naista pianojakkaralla?
Kyllä.
Entä keneen kyseinen yritys sitten kohdistui?
Minä toin tämän mukanani.
En halunnut jättää sitä taloon lojumaan.
Tässä hän on.
Hänen tukkansa oli silloin pitempi.
Kuvassa on kolme erilaista pintaa: tukki, hiekka ja nainen.
- Se sai kunniamaininnan. - Onnittelen. Teillä on hyvä maku.
Kiinnostava tukkimuodostelma.
Minä annan teille neuvon: älkää yrittäkö uudestaan.
Jos yritätte, tarvitsette lisää liikkumavaraa.
Älkää yrittäkö sitä pianojakkaralla. Yritys on tuhoon tuomittu.
- Rakastan vaimoani. - Tietysti. Aika loppui.
Jos tämä analyysi ei riitä teille, soittakaa minulle.
Puhutaan lisää kirjastani, kun tuo on rauhoittunut.
Jos hän kertoo tästä, minä tapan hänet omin käsin.
Sekin on yksi vaihtoehto, mutta murha on rikoksista vaikein.
Ellette pysty ensin pelottelemaan-
- älkää ryhtykö mihinkään niin monimutkaiseen.
Pitää osata kävellä, ennen kuin voi juosta. Näkemiin.
Olen pahassa pulassa.
Tuollaiset tytöt eivät osaa olla hiljaa. Pian kaikki tietävät.
Hän puhuu siitä jollekulle tälläkin hetkellä.
Hän houkutteli minut asuntoonsa ja vei minut pianojakkaralle.
Jouduin soittamaan Chopsticksiä, ja hän kävi kimppuuni.
Hänellä oli suussa vaahtoa kuin mustan laguunin hirviöllä.
Minä tiesin sen.
Näin ne jutut leviävät. Mokomakin lörpöttelijä.
Hän houkutteli naisen asuntoonsa-
- ja teeskenteli olevansa muka ukkomies.
Tunnen hänet. Hän kävi täällä syömässä: 260 kaloria.
Hän vei naisen pianojakkaralle ja pakotti soittamaan Chopsticksiä.
Sana leviää viidakkorummun välityksellä.
Kaikki tietävät siitä. Kaikki puhuvat siitä.
Televisio. Unohdin, että hän on televisiossa.
Amerikassa on 50 miljoonaa televisiota.
Nykyään on vielä koaksiaalikaapeleita.
Söin sipulia lounaaksi ja valkosipulia päivälliseksi.
Mies ei tiedä.
Pysyn suudeltavan raikkaana uuden Dazzledentin avulla.
Kuunnelkaa tarkkaan. Haluan varoittaa tyttöjä.
Taloni alakerrassa asuu ilkeä ja vaarallinen ukkomies.
Hänen nimensä on Richard Sherman.
Kun hänen vaimonsa ja poikansa viettävät kesää Mainessa-
- tämä hirviö pelottelee New Yorkin tyttöjä.
Äiti, tule äkkiä! Televisiossa puhutaan isästä.
Hän vie heidät pianojakkaralle ja pakottaa soittamaan Chopsticksiä.
Sitten hän käy heidän kimppuunsa niin kuin mustan laguunin hirviö.
Minun täytyy kai vain tunnustaa tosiasiat. Helen tietää kaiken.
Ehkä hän ei tiedäkään. Onko Mainessa televisiota?
En voi kiduttaa itseäni. Soitan Helenille.
Kun kuulen hänen äänensä, saan selville, tietääkö hän mitään.
Yhdistäkää Oganquitiin, Maineen.
Oganquit 42831 J. Kiitos.
Ehkä linja on varattu. Ehkä hän puhuu jo lakimiehille.
Haloo, haloo! Helen? Yhteys on huono.
Kuka siellä on? Minä haluan puhua mrs Shermanin kanssa.
Kuka siellä on? Vai että lastenhoitaja.
Täällä on mr Sherman. Missä mrs Sherman on?
Miten niin heinäkärryillä? Kenen kanssa hän ajaa heinäkärryillä?
Mr MacKenzien ja muiden kanssako? Kenen muun kanssa?
Jättikö hän siis minulle viestin? Minkälaisen viestin?
Rickyn mela. Ei, minä unohdin sen. Tuli muita asioita.
Kertokaa, että lähetän sen heti aamulla.
- Mitä asiaa, miss Morris? - Kello on yli kuusi.
- Tarvitsetteko minua vielä? - En, miss Morris.
Päivä on ollut täydellinen. Nautitaan pienistä asioista.
Hyvistä, aidoista asioista. Lapsen naurusta. Kirkonkelloista.
Kotiin matkaavasta pääskyparvesta. Elämä voi olla kaunista.
Iltaa.
Pesin juuri tukkani.
Sepä mukavaa. Näkemiin.
Ehei, ei tänä iltana. Tuo tyttö on pistooli.
Pääsin pälkähästä. Miksi koettelisin onneani?
Minä vietän rauhallisen illan. Voin luvata sen.
Käyn suihkussa, keitän munan, painun pehkuihin...
ja siinä kaikki.
Jos hän pesee tukkansa minun takiani, mitä hän kuvittelee?
Helen, siinä vasta on vaimo. Olen iloinen, että hän viihtyy siellä.
Hän voi tavata muita ihmisiä ja ajaa heinäkärryillä.
Miksiköhän hän ajaa heinäkärryillä Tom MacKenzien kanssa?
Sellainen mies voisi hyvinkin yrittää lähennellä häntä.
Helen pitäisi siitä. Hän alkaa vanheta.
Olen kai tylsä. Tom MacKenzie on kirjailija.
Surkea kirjailija. Hänen uusin kirjansa!
Mitä lie sisäistä väreilyä ja naisen hiukset yltympäriinsä tyynyllä.
Yksikään nainen ei ole turvassa tuollaisen kynäilijän seurassa.
Älä, Tom. Täällä on muita ihmisiä.
Minun on tunnustettava jotakin. Katso ympärillesi.
- Täällä ei ole muita ihmisiä. - Älä suutu.
Minun pitäisi suuttua. Älä, Tom. Mitä ajurikin sanoo?
- Ei ole mitään ajuria. - Eikö?
Ajattelin kaikkea. Hevosillakin on silmälaput.
- Minä pelkään. - Pelkäätkö sinä? Minuako?
En. Pelkään itseäni.
Oi, rakkaani, ah tätä sisäistä väreilyä...
Yhdessä nyt ja hamaan ikuisuuteen.
Nyt, nyt, nyt!
On siinä vasta ääliö. Hyvä on, lykkyä tykö vain.
Jos sinä kerran haluat, kyllä minäkin tämän leikin osaan.
Kaufman...
Hei. Tiesitkö, että jätit tänne eilen tomaattisi?
Minä tuon sen mielelläni ylös.
Haluaisitko sinä muuten lähteä syömään?
Me voisimme mennä ilmastoituun elokuvateatteriin.
Piditkö sinä elokuvasta? Minä pidin.
Minun kävi hirviötä sääliksi elokuvan lopussa.
Olisiko hänen pitänyt mennä naimisiin tytön kanssa?
Hän näytti pelottavalta, mutta hän ei ollut paha.
Hän halusi vain hellyyttä.
Hän halusi tuntea olevansa rakastettu.
Tuo on kiinnostava näkökulma.
Tunnetko tuulenhenkäyksen metrotunnelista?
Se viilentää nilkkoja. Mitä sinä haluaisit nyt tehdä?
- Alkaa olla jo myöhä. - Eihän.
Minulla on huomenna suuri päivä. Tarvitsen unta.
Olen huomenna televisiossa. On taas Dazzledent-tunti.
Tuolta tulee toinen.
En ole koskaan kokeillut Dazzledent-hammastahnaa.
Kokeilisit, se on erinomaista. Käytän sitä itsekin.
- Suositteletko sitä? - Ilman muuta.
Se maksaa vähän enemmän, mutta 8 suuhygienikkoa 10:stä...
Kuulostat mainokselta. Jos uskoisin mainoksiin...
- Usko tähän. - Mitä sinä sanoitkaan?
"Pysyn suudeltavan raikkaana uuden Dazzledentin avulla."
- Ihanko totta? - Ihan totta. Minä todistan sen.
Uskoni mainosten rehellisyyteen on osittain palautunut.
Ennen kuin vaihdan merkkiä, haluan olla varma.
Kaufmanin kaltainen liikemies ansaitsee kai 15 000 vuodessa.
Hän tuhlaa veistoksiin muttei asenna ilmastointia.
Makuuhuoneessa oli eilen todella kuuma.
Voi sinua poloista. Se on hirveää.
Hyvää yötä.
Jos haluat, voit pistäytyä minun luokseni vilvoittelemaan.
Jätin ilmastoinnin täysille. Asunnossa on viileää.
- Voisin tulla hetkeksi. - Kunnes ruumiinlämpösi laskee.
Maksoi, mitä maksoi, ja vaikkei talossa olisi yhtään leipää...
New Yorkissa on kesällä pakko olla ilmastointi.
Kokeile vaikka.
Minulla on ilmastointi jokaisessa huoneessa.
Keittiössä, kylpyhuoneessa, makuuhuoneessa.
- Taivaallista. - Rentoudu.
Sekoitan meille paukut. Jutellaan sitten rauhassa.
Tämä on todella ihmeellistä.
Mistä me puhuisimme? Kävisikö sinulle psykoanalyysi?
En tiedä, oletko perehtynyt siihen, mutta harrastan sitä.
Vaellan mielelläni ihmismielen sokkeloissa.
Maksoin 3,95 dollaria tuulettimesta, eikä siitä ole mitään hyötyä.
Vien sen takaisin rohdoskauppaan ja vaadin rahani takaisin.
Emme tunteneet kaksi päivää sitten, ja nyt olemme täällä kahden.
Miten se tapahtui? Miksi tapasimme? Vastaus on piilotajunnassa.
Jos tuuletinta ei voi palauttaa, minun täytyy ostaa isompi.
Mitä minä tänään teen? Minun on pakko saada nukuttua.
Tomaatti ei pudonnut vahingossa. Ei ole mitään vahinkoja.
Mitään ei tapahdu itsestään.
Se ei ollut vahinko. Sinä tönäisit tomaattia.
Jos laittaisin tuulettimen jääkaappiin ja jättäisin jääkaapin oven auki...
Voisin jättää makuuhuoneen oven auki ja kastella lakanat jäävedellä.
Ei, se tuntuu inhottavalta.
Sinä tönäisit tomaatin alas, koska halusit tappaa minut.
Miksi halusit tappaa minut? Voisiko se johtua siitä, että rakastat minua?
Voisin tietysti kysyä häneltä... Tuskinpa hän panisi sitä pahakseen.
Hän on mukava mies.
Siinä ei ole hävettävää. Olemme pohjimmiltamme villejä.
Mies ja nainen ovat väistämättä yhtä.
Karuselli pyörii, ja nyt on myöhäistä hypätä pois.
Vauhti vain kiihtyy.
Mitä me oikein teemme?
Minä olen pohtinut asiaa. Minä...
Niin?
Minä haluaisin jäädä tänne yöksi.
Minä haluaisin nukkua täällä.
- Oletko varma? - Jos et pane pahaksesi.
Kyse ei ole siitä. Me emme halua pitää kiirettä.
On villejä ja villejä. Tämä voi olla liian villiä.
- Voisit olla täällä vähän aikaa. - Älä pakota minua yläkertaan.
En ole nukkunut kolmeen yöhön. Haluan näyttää hyvältä huomenna.
Voisin nukkua tässä tuolissa. Olen hiirenhiljaa. Et edes huomaa minua.
- Ole kiltti. - Se muuttaakin asian.
Voit nukkua täällä. Emme ole villejä vaan sivistyneitä ihmisiä.
- Mihin aikaan heräät aamulla? - Kahdeksalta.
- Laitan sinulle aamiaista. - Aamiaista... Hetkinen vain.
Joku saattaa nähdä, kun lähdet asunnosta.
Jos joku näkee, olemme mennyttä.
Voisin herätä kuudelta ja livahtaa yläkertaan.
Kuudelta... Livahtaa! Entä jos joku näkee, kun livahdat ulos täältä?
- Me emme tee mitään väärää. - On olemassa yhteiskunta ja lakeja.
Täytyy muistaa, ettei kukaan ole saari.
- Kuka siellä? - Mr Kruhulik.
- Mitä nyt? - Tulin juuri kotiin.
Tapasin sen naisen, jolla on iso villakoira.
Näin täällä valoa ja ajattelin tulla hakemaan matot.
Aamuyölläkö? Oletteko sekaisin?
Lupasin vaimollenne.
Koiperhoset nakertavat mattoihin isoja reikiä.
Koiperhoset eivät nakerra mitään. Ne ovat nukkumassa.
Tulkaa huomenna, ennen kuin ne syövät aamiaista.
Koiperhosiin ei voi luottaa.
Niille tulee yöllä nälkä, ja ne alkavat etsiä purtavaa.
- Kunpa olisin kuollut. - Mikä on hätänä?
Anteeksi. Minä en ymmärtänyt tilannetta.
Kuka nyt koiperhosista välittäisi?
Mistä te puhutte?
Koiperhosista! Syökööt matot ja verhot. Kuka niistä välittää?
Antaa palaa.
Haluan selittää. Tämä näyttää epätavalliselta.
- Se on täysin luonnollista. - Totta vie.
Kesä on, se taas kaiken muuttaa, huomaa kaiken kalat joessakin.
Riittää. Tuo nuori nainen asuu tässä talossa.
- On sattunut kauhea vahinko. - Hei.
Hei.
Eikö hän olekin oikea namupala?
Hänen tomaattinsa putosi alas. Mitään sen kummempaa tässä ei ole.
Onneksi tulitte käymään. Voittekin kantaa tomaatin yläkertaan.
Minä kastelin kukkia cocktailsekoittimella.
Vihjailunne olivat järjettömiä.
Se oli luonnollinen erehdys.
Pyydän teiltä anteeksi. Mikä namupala!
- Se on tuolla. - Aikamoinen sekamelska.
Kaikki on kunnossa. Meillä on kotivakuutus.
Kiitos, mr Kruhulik.
Hyvää yötä, miss... mikä nimenne sitten onkaan.
Se on painava. Älkää venäyttäkö selkäänne.
Venäytin jo, kun kannoin sitä villakoiraa. Kunpa olisin kuollut!
- Hyvää yötä sitten. - Hyvää yötä.
Olen pahoillani. Näin siinä sitten kävi.
Minä ymmärrän. Kukaan ei ole saari.
Kunnossa.
Kaikki on aivan kunnossa.
Nuku. Mene nukkumaan.
Miten minä muka saisin nukuttua?
Mitä minä teen?
Kirjoita Helenille. Kirjoita Helenille pitkä kirje.
Mela. Aivan, minun täytyy lähettää mela.
Ricky on keskellä järveä ilman melaa.
Paketoin melan ja lähetän sen heti huomenna.
Ricky tarvitsee melan ja saa sen. Miten mela paketoidaan?
Tarvitsen paperia ja narua. Mitä muuta?
Mistä minä saan melan muotoisen paperin?
Hyvä on. Siitä ei tullut mitään.
Kylpyhuoneessa on sideharsoa.
Minä voin sitoa ja teipata koko hoidon...
ja lähettää sen ambulanssissa.
Tämä on naurettavaa. Ihmiset lähettävät meloja päivittäin.
Miten he tekevät sen?
Siinäpä se. Vanhoja sanomalehtiä.
Minä tarvitsen vanhoja sanomalehtiä ja paljon narua.
Hei.
Minä unohdin portaat. Se kävi helposti. Vedin vain naulat irti.
Me voimme tehdä tätä koko kesän.
Miss... Nuori nainen...
Minun on mentävä suihkuun. Minun on mentävä töihin.
Herää ja mene kotiin, jotta minä pääsen töihin.
Ole kiltti. Eikö?
Tyttörukka joutuu olemaan töissä helteellä.
Hän seisoo televisiossa polttavien lamppujen alla.
Hänellä taitaa olla rahapula.
Hän asuu kalliissa asunnossa ja pukeutuu kauniisti.
Hän ostaa ulkomaista samppanjaa. Miten hänellä on varaa siihen?
Hänellä on muita tulonlähteitä.
Nätti tyttö saa kyllä rahaa, jos hän on häikäilemätön.
Hän voi etsiä itselleen hölmön, varakkaan ukkomiehen.
Hän voi kietoa miehen pauloihinsa ja puristaa tämän kuiviin...
Tälle on olemassa oma sana. Sitä sanotaan kiristykseksi.
Missä hän on? Hän on Kruhulikin kanssa.
He penkovat pankissa minun tallelokeroani.
Hei, oletko sinä siellä?
Hyvää huomenta. Olen suihkussa. Tulen ihan kohta.
Hän on suihkussa ja tulee kohta. Siinä kaikki.
Minun pitäisi varmaan viedä hänelle pyyhe.
Se vasta olisikin mehukas juttu.
Jos joku tulisi nyt sisään, hän saisi väärän käsityksen.
Kanelipaahtoleipää kahdelle, vaaleaverikkö suihkussa.
Minä paketoin melaa koko yön.
Kuka nyt tänne tulisi? J. Edgar Hoover? Arthur Godfrey?
Kenties Helen...
Hänhän on Mainessa.
Miten hän tänne tulisi?
Tietysti junalla. Hän voisi tulla tänne aamujunalla.
Miksi hän tänne tulisi? Siksi, että hän tietää jotakin.
Joku on kertonut hänelle. Kuka olisi voinut kertoa?
Kruhulik. Hän näki tytön täällä.
Hän soitti Helenille ja kertoi tälle kaiken.
Hän on junassa, tiedän sen. Aamujuna on jo ehtinyt tänne.
Hän on taksissa. Hän on täällä minä hetkenä hyvänsä.
Asunnossa on nainen. Minä tiedän sen.
- Ei, se ei ole totta. - Älä valehtele minulle.
Mistä sinä sait tietää? Kertoiko Kruhulik?
Kertoi. Hän on tarkkaillut sinua kuukausia.
Hänen nimensä ei ole Kruhulik. Hän on yksityisetsivä Johnny Dollar.
- Mitä sinä teet? - Ammun sinut kuoliaaksi.
Minä voin selittää paahtoleivän ja suihkun.
Tyttö on kotoisin Denveristä. Kaufmaneilla ei ole ilmastointia.
Rohdoskauppa ei ottanut takaisin tuuletinta.
Annoin hänen nukkua sängyssämme. Minä paketoin vain melaa.
Voisit sentään olla sotkematta tähän juttuun viattoman lapsen melaa.
Sinä olet hullu, Helen. Sinä et ikinä selviä tästä.
Kyllä vain. On olemassa kirjoittamaton laki.
Hyvästi, Richard.
- Anna minulle mahdollisuus. - Saan tästä mitalin.
Saan mitalin amerikkalaisilta vaimoilta.
Minä kuolen kohta. Anna minulle savuke.
Vai vielä savuke? Lääkärihän kielsi sinua polttamasta.
Savuke.
Vielä yksi savuke.
Vihoviimeinen savuke.
Edessä on pitkä matka.
Hei.
- Mitä sinä teet? - Minun on pakko saada savuke.
Ne ovat pöydällä. Mikä sinua oikein vaivaa?
Minä olen riekaleina.
Minä valtasin sänkysi, ja sinä jouduit nukkumaan yön sohvalla.
Ei se sitä ole. Vaimoni sai tietää meistä, ja hän ampui minua.
Viisi laukausta selkään ja kaksi vatsaan.
Sinä näit vain pahaa unta.
Niinpä kai.
Kaikki on kunnossa.
Se on vain mielikuvitustani. Toisilla on lattajalat.
- Minulla on hirveä mielikuvitus. - Se on hienoa.
Minulla on paljon muita asioita mutta ei mielikuvitusta.
Se vain juolahti mieleeni keittiössä.
Vaimoni voisi kävellä sisään, kun olet suihkussa.
- Hän ampuisi minut. - Tietysti.
Jos minun mieheni paahtaisi leipää vaaleaverikölle, ampuisin hänet.
Ampuisitko?
Ampuisin häntä suoraan päähän. Rauhoitu nyt.
- Sinä vain kuvittelet. - Se on totta.
Tuskinpa hän sentään olisi ampunut minua.
Hän suuttuisi ja heittäisi minua tuhkakupilla.
- Siinäkö kaikki? - Hän tuskin tekisi sitäkään.
Jos olisit suihkussa, hän kai pitäisi sinua putkimiehenä.
- Tällaista vaaleaverikköäkö? - Hän luottaa minuun.
- Eikö hän rakasta sinua? - Rakastaa.
Hän on huolissaan minusta. Hän pakotti lopettamaan tupakoinnin.
- Eikö hän ole mustasukkainen? - Eipä juuri.
Miksi hän olisi mustasukkainen salkkumiehestä?
Minulla on jo mahaa ja nukahdan puoli kymmeneltä.
Hän luottaa minuun. Hän ei voisi kuvitellakaan...
Tulin viime jouluna kotiin huulipunaa kauluksessa.
Helen kysyi minulta, onko se karpalokastiketta.
- Tuo on vakavaa. - Tiedätkö, kuka suuteli minua?
Vanha mrs Brady. Kukaan täysjärkinen nätti tyttö ei halua minua.
Niinkö? Mistä tiedät, mitä nätti tyttö haluaa?
- Kuvittelisin... - Sinä ja mielikuvituksesi.
Luuletko, että kun tyttö menee juhliin-
- hän haluaa rehentelijän, joka kukkoilee ympäriinsä-
- ja kuvittelee olevansa aivan vastustamaton.
Tytön pitäisi muka olla lääpällään.
Tyttö ei ole lainkaan lääpällään häneen.
Huoneen nurkassa on toinen mies.
Hän on hermostunut ja ujo. Ensin tyttö ei edes huomaa häntä.
Sitten hän vaistoaa, että mies on kiltti ja ystävällinen.
Mies on tyttöä kohtaan hellä, mukava ja herttainen.
Se vasta onkin jännittävää.
Jos olisin vaimosi, olisin sinusta mustasukkainen.
Olisin erittäin mustasukkainen.
- Minusta sinä olet ihana. - Kiitos.
- Avaatko sinä? - Mitä?
Avaatko sinä oven? Minä ripottelen paahtoleiville kanelia.
Tom MacKenzie!
- Huomenta, Dickie. - Mitä sinä täällä teet?
- Älä sano minua Dickieksi. - Tapaan agenttini.
- Tuoksuuko täällä kahvi? - Ei.
Onneksi tavoitin sinut. Meidän täytyy puhua perheasioista.
- Haistan kyllä kahvin. - Mistä perheasioista?
Helen pyysi minua pistäytymään ja kysymään...
Niinkö? Sepä hyvä, koska minäkin haluan puhua kanssasi.
Mikä sinua vaivaa, Dickie?
Luulit olevasi nokkela, kun muistit silmälaputkin.
- Mitkä silmälaput? - Ei ollut ajuria eikä muita ihmisiä.
- Oletko sinä humalassa? - En ole.
- Ajoit Helenin kanssa heinäkärryillä. - Enkä ajanut.
Hän meni ajelulle muiden ihmisten kanssa.
- Niinhän sinä väität. - Minulla on heinänuha.
Minulla oli heinänuha jo armeijassa. Lääkäri otti vanutupon.
- Hän työnsi sen sisään... - Ja ah sitä sisäistä väreilyä!
Yhdessä nyt ja hamaan ikuisuuteen! Minä tiedän kaiken.
Ala painua. Jos Helen lähetti sinut pyytämään avioeroa...
Minä en suostu siihen!
- Hän lähetti hakemaan Rickyn melaa. - Vien jutun oikeuteen.
Minä voin selittää paahtoleivän ja vaaleaverikön.
- Minkä vaaleaverikön? - Etkö sinä haluakin tietää?
Ehkä siellä onkin Marilyn Monroe.
Olet kaatokännissä heti aamulla.
Palkkaan kuusi lakimiestä. En suostu avioeroon!
Helen ei halua mitään avioeroa. Hän haluaa ainoastaan Rickyn melan.
Kaikki muut tenavat melovat järvellä.
Ricky ei pääse, koska et suostu lähettämään melaa.
Helen pyysi siis sinua. Jos joku vie Rickylle melan, se olen minä.
Minun tekisi mieli motata sinua.
- Miksi? - Mokomakin rehentelijä.
Kukkoilet ja luulet olevasi vastustamaton.
- Helen rakastaa minua. - Totta kai hän rakastaa.
Hän rakastaa minua, koska olen kiltti ja hermostunut.
Olen ujo ja hellä!
Aamiainen on valmis.
- Onko hän tuttusi? - Hän on Tom MacKenzie.
- Hauska tavata. - Hän tuli hakemaan Rickyn melaa.
- Minä lähden viemään melaa. - Voinko viedä matot?
- Kunpa olisin kuollut. - Odottakaa.
Voitte viedä hänet mennessänne.
- Mitä minä teen hänelle? - Se on yksi lysti.
Viekää hänet vain pois täältä.
Joudun raahaamaan villakoiraa, tomaattia ja sitten vielä tätä.
Kun vaimot tulevat kotiin, tilanne rauhoittuu.
Ehdin vielä klo 8.47:n junaan, mutten voi jäädä aamiaiselle.
- Olen pahoillani. - Älä ole.
Soita kustantamoon.
Sano mr Bradylle, että pidän kaksi viikkoa lomaa ja sillä siisti.
Voit jäädä tänne. Asut kahdessa kerroksessa.
Täällä on oikein isoja martineja ja ilmastointi.
Tässä taisikin olla kaikki.
On vielä yksi asia.
Minulla on viesti vaimollesi.
Älä pyyhi sitä pois.
Jos se näyttää karpalokastikkeelta, vaimollasi on kirsikankiviä päässä.
Odota!
Hei!